Hej, jag väntar ett brev. Från en gäst.
-Visst, vad heter du? -Joan Hart.
Joan hart.
Platinum.
-Platinum? -Som i Platinum record.
Som i en miljon sålda exemplar.
Driveshafts album måste ha sjunkit när alla fick reda på att jag dog i en-
-hemsk flygolycka.
När jag kommer tillbaks levande...
Det kommer bli helt galet.
-Så du tror att flotten kommer funka? -Självklart, titta på den.
Det är ingen flotte, de har byggt en båt!
När de blir upphämtade kommer helikoptrarna.
Vi kommer bli löjligt, och för evigt berömda.
Vad är det? Vill du inte bli berömd?
Vad tror du det är som händer där borta?
Visst, ni kan vänta några veckor innan ni sjösätter den.
Jag antog bara att ni inte ville dö.
Så när är nästa gång vi kan sjösätta den.
-Tre, kanske fyra månader. -Kom igen.
Inte ens meterologen på TV vet inte vad som ska hända.
-Och varför lyssnar vi på Artz? -För jag är doktor, och ni vet inget.
-Du är en jävla gymnasielärare. -Sawyer, låt mannen prata.
Det har regnat varje eftermiddag, det betyder att monsunsäsongen är på väg.
Monsunsäsongen är illa.
Vinden blåser norrut just nu, så det är i norr man vill vara.
-Vad betyder det? -Att när monsunsäsongen slår till-
-kommer vinden att vända söderut.
Flotten åker med vinden.
Kan någon tala om vad det enda landet söderut är?
Anartica.
-Det stämmer, Jack. -Så när måste vi åka?
Igår.
Så du tror på honom?
Artz? Jag vet inte, men jag tar inga chanser.
-Tror du att du är klar imorgon? -Det fanns ingen dag att slösa bort.
-Har ni allt då? Mat, vatten... -Inget illa menat, men jag måste jobba.
-Varför detta plötsliga intresse? -För att jag åker med dig.
Text & Översättning: freddie Jillessons Textning
Flotten är full. Vi behöver fyra, vi har fyra.
-Inklusive Sawyer? -Inklusive honom.
Vi behövde hans grejer så han köpte sig en plats.
-På den första flotten, som brann upp. -Jag tänker inte tjata, jag sa att...
-Han vet inte ens hur man seglar. -Och det vet du?
Jag spenderade två somrar till sjöss, jag vet hur det går till på segelbåtar.
Ja, kanske det. Men vi har en överenskommelse.
Jag är ledsen.
Tar du med Walt också?
-Jag säger bara att det är farligt. -Jag bestämmer vad som är bäst för han.
Och just nu är det bästa att komma av den här ön.
Flotten är full.
-Jag har en leverans till Diane Jensen. -Hon är i rum 208, det är runt hörnet.
-Tack. -Varsågod.
Hej, Tom.
Katie...
-Vad gör du här? -Diane kommer att dö av cancer.
Jag tyckte att jag var skyldig henne att komma och hälsa på.
-Jag hörde det. Jag är ledsen. -Jag med.
Så finns det någon särskild anledning till varför du är i mitt baksäte?
Jag behöver din hjälp.
Ska du åka?
Snälla Jin, prata med mig.
Ja, jag ska åka.
-Hur långt är det kvar? -Vi är nästan framme.
-Kan du berätta vart vi ska? -Det är bättre att du ser det själv.
Nej, jag är inte så säker på det. Berätta eller så vänder jag tillbaka.
Han tog hit dig för att jag bad honom.
Jag bad honom att inte berätta.
Jag ville att du skulle ha ett öppet sinne.
Om vadå?
Herregud.
-Vad är det här för något? -Exakt.
Jag antar att det är dags att vi pratar om det här.
Du, chefen.
En dum fråga. Vi seglar ut i havet, eller hur?
Ursäktar du?
-Han packar en väska full med fisk. -Ja...?
-Kan vi inte fånga fisk? -Vet du nåt om att överleva till sjöss?
-Segling, navigering, styrning... -Gör du?
Det spelar ingen roll vad jag vet, jag har byggt den.
-Du kanske är fel man att ta med sig. -Ska du rösta bort mig, Mickey?
Och vem fan ska ta min plats?
-Vad fan tror du att du gör? -Ursäkta?
Ge mig inte den gamla blicken. Michael sa att du vill åt min plats på flotten.
Jag frågade bara lite frågor, han måste ha missförstått mig.
-Jag vet vad du gör. -Jaså?
Ja, precis som jag vet varför du så gärna ville ha den väskan.
Den som tillhörde polisen som flög med oss.
Du var hans fånge.
Släpp mig!
Den enda chansen att fly är att komma på den flotten, inte sant?
Vi kommer bli upphämtade av ett fartyg. Och när de kommer för att rädda resten,-
-kommer det vara ett stort, fint märke bredvid ditt namn.
Oroa dig inte, Puddingen. Din hemlighet är säker med mig.
Men bara så du vet, det finns inte en chans att du tar min plats på flotten.
Sawyer.
Vill jag ha din plats, tar jag din plats.
Ge mig det vattnet.
-Pappa. -Tack.
-Vad grälade du och Sawyer om. -Jag sa nåt som han inte ville höra.
-Varför vill han så gärna åka med flotten? -För han vet att det kommer funka.
När vi blir räddade, kommer vi tillbaka för alla andra, va?
Självklart, men saken är den att den här ön...
Är... Det kan bli svårt att hitta den.
-Kan vi inte flyga runt och leta? -Absolut, men det finns inga garantier.
Det är därför du och jag...
Pappa.
Det är därför du och...
Pappa. Pappa!
Hämta Jack.
Hjälp!
-Jag behöver hjälp till min pappa. -Vad är det?
Hans mage är riktigt dålig.
Ta med honom tillbaka till Michael. Jag hämtar Jack.
-Okej, vi går. -Den här vägen.
Jack!
-Hur länge har du vetat om det här? -Tre veckor ungefär.
Tre veckor... Du har varit här och grävt i tre veckor utan att säga det till mig.
Med all respekt för dig Jack, men sedan när brukar jag rapportera till dig?
Med alla respekt för dig John, men du ljög.
Hur länge hade du den vapenväskan innan du beslöt dig för att berätta?
Du använde ditt bästa omdöme, jag använde mitt.
-Hur öppnar vi den? -Vad?
-Vill du öppna den? -Ja.
Vi borde begrava den. Jag tog hit dig för att få honom att inse det.
-Det kan vara vad som helst inuti. -I bästa fall finns det förråd.
-I värsta fall använder vi det som skydd. -Jag kan tänka ut mycket värre än det.
Har du märkt något med den här luckan? Det finns inget handtag.
Kan anledningen till det vara mer uppenbar?
Den kanske aldrig var menad att öppnas från utsidan.
-Jack! Jack! -Ja, vi är här borta.
Det är Michael, något är fel.
Vad har du ätit idag?
Frukt och fisk.
-Dricker du tillräckligt med vatten? -Två, tre flaskor.
-Var får du vattnet ifrån? -Grottorna som alla andra.
Okej, lyssna nu. Ta det lugnt, stanna i skuggan och rör dig inte för mycket.
-Vi måste sjösätta flotten imorgon. -Jag vet, du måste luta dig tillbaka.
Lägg dig ner.
Hallå? Hej, Adam. Kan du dra i lite trådar för mig på MRI?
Det är en tjänst åt en vän till en vän.
Ja, det blir perfekt. Tack, Adam.
-Han heter Connor. -Hur gammal är han?
22 månader nästa vecka.
Han är vacker.
Det är Rachel, det är inte jag.
-Var är hon? -Hälsar på sina föräldrar i Cedar Rapids.
Hon kommer tillbaka på söndag.
Jag fick tag i lite info och dem tar ner henne för röntgen nu.
Hennes tid är inte förrän fem så vi har ungefär tre timmar att döda.
-Tom. -Varsågod.
-Tror du att den är kvar? -Vadå?
-Det vet du. -Det är mitt i natten, Katie.
Vi kanske inte får fler chanser.
1... 2... 3... 4... 5... 6.
Vad tror du att det är? Solsting?
Nej, det skulle han märkt av.
-Dålig frukt kanske, rå fisk. -Michael och Jin är på samma diet.
-Men Jin mår bra. -Jin mår bra.
Det som gjorde honom sjuk etablerades snabbt. Det tog honom snabbt och hårt.
Så du tror att det var vattnet?
Nej, jag tror inte att det var vattnet. Jag tror att det var något i vattnet.
-Mår du bättre? -Kramperna minskar.
Så länge jag inte rör mig, eller andas.
Har du och Locke blivit sams?
Bra.
-Nej, Michael. -Vad är det?
Drick ur den.
-Gjorde någon det här mot mig? -Vet inte. Jag är inte säker på nåt än.
Sawyer.
Ja, någon verkar vilja komma åt vattnet.
-Kommer Michael och Jin bra överens? -De grälar som ett gift par som bygger-
-en flotte tillsammans.
-Berättade du det? -Jag tror att Sawyer kan ha gjort det.
-På grund av Kate? -Kate?
Ja, jag antar att hon vill åka med flotten. Så Sawyer blev arg på Michael-
-för att han bestämmer vilka som åker. Ni tror väl inte att Kate gjorde det?
Varför skulle Kate förgifta Michael? -Du vet, hela flyktinggrejen.
Han vet inte om det?
Hur ska jag kunna veta vem som vet vad här? Steve visste inte om isbjörnen.
Vad gjorde hon?
-Jag vet inte, fråga henne. -Och du tyckte inte de andra skulle veta?
Omdöme, John.
Sluta röra på dig annars kommer jag klippa av dig örat.
Det här är bra. Jag skriver igen, jag kan riktigt känna det.
Vad är det första du ska göra när vi blir räddade?
-Jag vet inte riktigt. -Du kan umgås med mig i LA.
Du och stekspaden. Tills ni löser saker och ting.
-Tack. -Toppen.
Det här är spår 2. Den heter... Förlåt. Den heter "Monster äter piloten".
Hur mår Michael?
Han kommer att bli bra.
Kommer nån att ta hans plats på flotten?
Jag vet inte.
-För Dr Artz sa att... -Förgiftade du Michael?
-Vad? -Han är inte sjuk, nån gjorde det här.
Tror du verkligen att jag är kapabel till det?
Jag vet inte vad du är kapabel till.
-Tog du med dig öl? -Ingen man här med självrespekt går-
-nånstans utan öl.
Det är inte rättvist, du vet. Att du kommer tillbaka.
Hit... hem.
Jag vet.
Herregud.
Mitt plan.
Jag kan inte fatta att jag lät dig övertala mig till att lägga i den här.
Det var din idé.
Kate och Tom, 1989.
-Är den på? Jag tror inte den är på. -Den är på.
Detta är Kate Austin och Tom Brennan och det här är vårt bidrag till tidskapseln.
Här, den 15 augusti, 1989. Ge tillbaka den.
-Varför lägger du i det dumma planet? -För att den är cool. Jag fick den när-
-jag flög till Dallas helt ensam. -Det är coolt. Precis som tidskapseln.
Det kommer vara grymt när vi gräver upp den om 20 år.
Hur vet du att vi kommer vara tillsammans?
För vi kommer vara gifta. Du blir mamma och vi får nio barn.
Jag skulle inte tro det.
Så fort jag får mitt körkort ska vi bara köra iväg. Du vet, rymma.
-Du vill alltid rymma, Katie. -Ja, och du vet varför.
Det är lustigt hur saker blir, eller hur?
Ja.
Förlåt.
-Det är bäst att vi åker till sjukhuset. -Ja.
-Vad hände? -Jag hade en liten olycka.
-Gör det ont? -Japp.
Är det nåt du vill berätta, Walt?
-Jag gjorde det inte. -Du gjorde inte vadå?
Jag hörde Jack. Han tror att nån gjorde min pappa sjuk. Och jag gjorde det inte.
Tror du att jag tror att du gjorde det bara för att du brände ner flotten?
Vi är vänner. Jag sa det inte till nån då och tänker inte göra det nu heller.
Och jag vet att du aldrig skulle göra nåt för att skada din pappa.
-Vad är det? -Öppna den inte.
-Vad sa du? -Öppna den inte, öppna inte den grejen!
-Vilken sak? Vad... -Öppna den bara inte.
Jag tänkte att du kanske behöver den. Vår pilot får inte bli sjuk före avgång.
-Känner du dig skyldig? -Vad?
-Du åker inte med flotten. -En gång till.
-Du åker inte med flotten. -Vi hade en överenskommelse.
Ja, men den tog slut när du bestämde dig för att förgifta mig.
-Jag gjorde vadå? -Jag är klar med dig.
Det är du verkligen inte. Du sa att du behövde fyra.
Jag har fyra. Du har stulit saker från liken och behållit för dig själv.
Du använder det för att få tjänster. Du är en lögnare och en brottsling.
-Du kommer inte i närheten av min grabb. -Så jag är en brottsling?
Jag förgiftade dig för att jag är en brottsling.
Rör mig inte.
Sötnos.
Jag hade ingen aning hur gärna du ville bort härifrån.
-Det är dags att lägga korten på bordet. -Släpp mig.
-Säg vem det är som är brottslingen! -Lämna henne ifred.
Berätta!
-Ge tillbaka den. -Lämna henne ifred.
-Lämna henne ifred... -Ge tillbaka den.
Titta!
Kolla in det här.
Sawyer, snälla.
Ni minns väl Joanna, eller hur? Kvinnan som drunknade.
Vad gör Kate med stackars Joannas ID?
Kan det vara att hon skulle göra vad som helst för att komma på den flotten.
Så att hon kan bli räddad, fly med en ny identitet innan ön kryllar av reportrar.
-Hon kan till och med förgifta kaptenen... -Håll käften!
Hon bryr sig inte om nåt annat än sig själv.
Det blir bra här, tack.
Mitt kontor är precis här intill, jag väntar på dig.
Hej, mamma.
Kan du höra mig?
Mamma?
Mamma.
Det är jag, Katie.
-Katherine? -Det är jag, Katherine.
Jag är ledsen för allt jag har låtit dig gå igenom.
-Hjälp. Hjälp. -Det är okej, mamma. Det är bara jag.
Hjälp. Hjälp.
Hjälp, Hjälp mig.
Hjälp mig! Någon, hjälp mig!
-Vad är det som händer? -Jag är hennes dotter, jag hämtar doktor.
Vänta. Vi har en situation nere på...
-Vad hände? -Jag behöver dina bilnycklar.
-Gå ur. -Jag låter dig inte göra det här.
-Om du samarbetar... -De kallar på förstärkning, jag måste dra.
-Ut! -Du kan få ett riktigt liv.
-Tom, kom igen. Snälla. -Nej.
-Nu. Gå ur! Nej.
Tom?
Herregud, Tom. Nej, nej, nej. Snälla, vakna.
Vill du berätta varför du så gärna vill fly? Vill du tala om sanningen?
Ja, jag var på planet...
...med polisen.
Ja, jag var efterlyst och tillfångatagen. Och blev transporterad tillbaka.
Vad jag än säger om vad som hände, om vad jag antagligen gjorde...
...åker jag i fängelse.
Men jag förgiftade dig inte.
Här.
-Han verkar bestämd. -Ja, det är han.
Du vill inte att han ska åka, va?
Nej.
Var det därför du försökte göra honom sjuk?
Michael och Jin jobbar ihop hela tiden. Det är lätt hänt att de tar fel flaska.
Jag ville inte att han skulle dö där ute.
Jag visste bara inte vad jag skulle göra.
Jag använde bara tillräckligt för att göra honom...
Jag försökte inte skada honom.
Tänker du berätta det för de andra?
Jag ser ingen anledning till varför dem behöver veta.
Sun, han ska åka.
Om jag vore du skulle jag... Så skulle jag säga farväl.
Jag är tillbaka på flotten.
Det gläder mig.
Michael ska göra klart det sista. Vi hissar segel imorgon.
Är du här för att be om ursäkt?
Sånt passar inte mig.
-Du tvingade mig, Fräknis. -Tvingade jag dig?
Du sa att om du ville ha min plats skulle du ta den.
Jag antar att jag trodde på dig.
Det är sorgligt.
Jag måste packa lite.
Varför är det så viktigt för dig att vara på den flotten?
För att det finns ingenting på den här ön som är värt att stanna för.
Ta det försiktigt, Sawyer.
Ja...
-Pappa. -Hej, kompis.
-Mår du bättre? -Ja, jag kommer bli bra.
Oroa dig inte, jag är snart på fötter igen.
-Och vi seglar hem innan du... -Det var jag som brände ner flotten.
Jag ville inte åka, och jag trodde att jag kunde hindra dig.
Förlåt.
Jag är ledsen, pappa.
Det är okej.
Vi kan stanna här.
Du och jag. Vi behöver inte åka.
Jo, det behöver vi.
-Hallå. -Hej.
Jack vet.
Jag sa inte att det var din idé.
Tack.
Varför skulle du straffas? Du försökte bara hjälpa mig.
Han sa att han inte skulle berätta det för de andra.
Ja, Jack är bra på att bevara hemligheter.
När jag var en liten flicka, trodde jag att när jag hittade mannen jag älskade...
...skulle jag vara lycklig, för evigt.
Ja...
Jag också.